Atlanta, Georgia Leto 2001
Daj že!
Ničesar ne znam.
To ni niti približno prav. Ne.
Teddy! Večerja je pripravljena!
Tvoj oče čaka!
Kako to misliš, da boš protestiral maturitetni izpit?
Zveni kot da nekdo ni pripravljen.
Pa sem pripravljen.
Da se uprem.
Ata, ti maturitetni izpiti so kulturno pristranski.
Želijo, da izračunam povprečno število lamantinov v Floridi.
Kakšne veze ima to z afroameriškimi izkušnjami?
Slišiš to, Gladys?
Ministra Louisa Farrakhana imamo za mizo.
Veš kaj, Teddy? Nazadnje, ko sem preveril,
je tvoja dvojčica Denise, črna.
In na preizkusnem izpitu je dosegla 1500 točk.
Pravzaprav je bilo 1540, očka.
Tako je treba, mala. Pridna si.
Počnem, kar znam najbolje, da prekašam Teddyjevo rit.
Za kaj se gre v resnici, Teddy?
Rabiš pomoč?
Se gre za to?
Ne vem, mami.
Mogoče pa res rabim pomoč.
Pomagaj si s prekletim učbenikom za učenje!
Vraga, 400 točk dobiš že, če samo vpišeš svoje ime!
Saj znaš črkovati svoje ime, ne?
T–H–E …
Kaj? –Zmotila si se.
V mojem imenu ni nobenega "H".
Črkovala je tvoje uradno ime.
Theodore.
Pa je šlo 400 točk.
V šoli ji je všeč Kitajec.
Zapri svoj gobec!
Naj se vsak usede.
T–H–E …
Sploh ga ne glej. Stewart je kreten.
Prav, dijaki.
Prosim, da prelomite pečat svojega izpita
in začnite.
"A. hlapčevski"
Opravil sem.
Opravil si že ves izpit? –Ne, opravil sem z vsem tem!
Končal sem.
Ti izgledam ovca, Marv?
Ne. –Vsi ste lahko še naprej ovce.
Jaz že ne bom nikogaršnja ovca. –G. Walker.
Ne znam jo oponašati, ampak saj veste, kaj mislim.
Vsi lahko še naprej nasedate načrtu sistema,
vendar boste vsi končali s študentskimi dolgovi.
Ti že izgledaš kot da imaš velik dolg.
Vsi tu že kar zaudarjate po kreditnih karticah,
s svojimi obubožanimi ritmi. Jaz bom zmagovalec.
Uspel bom v šoli življenja, počel prave stvari.
Dobil si bom pravi leteči avto in imel dobro dekle.
Vam tako ne bo uspelo. –Ted, poberi se že!
Denise ima kosmate joške!
Pa sem povedal! –Poberi se! Sramoto delaš!
Vsi ste ene ovce! Ovce ste!
Evo vam!
Butasto. Kopal se bom v denarju.
Sicer pa, jaz mislim, da ima Denise vrhunske joške.
Marv, utihni!
17 let kasneje
Karte na mizo, tekilo na led,
in lahko uživamo vso noč.
Draga, lahko imaš, karkoli si poželiš.
Pravim, da imaš lahko, karkoli si poželiš.
Ja …
DrSi predstavlja VEČERNA ŠOLA
… si poželiš.
Pravim, da imaš lahko, karkoli si poželiš.
Ja …
Ta projekt je prevzel moje življenje.
Pridi. –Komaj čakam, da bom spala.
Pridi sem.
Hvala ti, srček. –Malenkost.
Kako sem živčna glede nocoj.
Hvala bogu, da greš zraven. –Zakaj si živčna?
Lis, izvrstno si opravila. Razturala boš.
To bo najbolj vroča točka v Atlanti. –V redu.
Se nam bo ljubezniva Maya tudi pridružila nocoj?
Ni mi všeč on.
Šef Clemont je na večerjo povabil vso mojo ekipo.
Zato bodi prijazen, prav?
Ja. –Lahko bi ji dal kakšen kompliment.
Ljubim te. Adijo. –Ljubim te. Uživaj.
Hej, Maya! –Hej, Teddy.
Nekdo pa danes izgleda še posebej privlačno.
Hvala. –Saj ne, da te gledam kot svojo žensko,
ker ne bi storil tega.
Pojdiva raje. Pojdiva. –Všeč so mi podaljški!
Teddy!
Ali pa lasulja. Ni važno. –Moji lasje so.
Ti si začela, miška. –Nehaj!
Bom kar nehal.
Saj razumeš namen. –Samo zavida ti lepoto.
Zamočil sem. Vsekakor sem zamočil to.
Poglej, Teddy prihaja. Teddy!
Hej, Teddy!
Zaposleni meseca
Moje ime je Teddy in sem tu, da vam uresničim sanje žara.
Esther, vem, da ste majhna ženska, toda z velikim srcem,
zato pa bi vam predlagal Velikega jeklaša.
Ne more veliko žensk prejeti toliko jekla,
ampak za vas vem, da lahko.
Pitbull.
Niste španec, ne?
Kar vidim lahko v vaših očeh, Morris.
Vidim pa lahko tudi, da vaša žena ni enakih misli.
Mislim, saj nima samo ona nadzor nad nakupi.
Naj vam tekne!
Ne izneverite se mi!
Nehaj raje. Niti začenjaj mi ne.
Tole je bila mojstrovina.
Jaz še Bobbyju Flayju ne bi mogel prodati tega.
Veš, kaj? Takoj, ko sem videl njegovo torbico, sem ga že imel.
Res sem ga imel.
Teddy, želim, da veš, da si mi kot sin,
ki ga nisem nikoli imel. –Mislim, saj imaš Joa mlajšega.
Ja, on je sin, ki ga imam
in nisem ravno navdušen nad njim.
Mislim, poglej ga.
Kar želim povedati je, da pred mnogo leti,
sem tvegal z mozoljastim najstnikom.
Moj mali Gary Coleman. Moja mala zlata jama.
In izkazalo se je krasno za oba.
Zato sem se odločil, da ko se upokojim …
bom Žar Mesto …
predal tebi.
Kako prosim?
Kaj?
Ne zafrkavaj me. –Resno mislim.
Mojbog, Joe! Kurjo polt sem dobil!
Ja! –Povsod imam kurjo polt!
Ne vem, kaj reči. Hvala ti!
Ne, hvala tebi … sin.
O čem pa ti govoriš, Joe?
Pridite sem, g. Drummond.
Vse bo tvoje, Teddy.
Kaj praviš?
Čudovito. –Res? –Ja.
Toda kot tvoj neuradni finančni svetovalec,
sem ti dolžan povedati, da je ta prstan preveč za tvoj kapital.
Pomiri se.
Lisa je res super. Ve, kdo si.
Lisa ne ve, kdo sem.
Lisa ve, da sem uspešen prodajalec žarov.
Marvin ve, da je Teddy srednješolski faliranec,
ki se komaj prebija skozi mesec,
saj sem z žensko, ki je onkraj moje lige.
Tvoje življenje je grajeno na finančni hišici iz kart.
Nehaj. –Porsche, hiša. Kaj želiš dokazati?
Sicer pa vedno, ko gremo ven, se ponudi, da plača.
Dan, ko ji bom dovolil položiti kartico, jo bom izgubil.
In to dobro veš.
Lisa.
Stari, Lisa je najboljše, kar se mi je zgodilo.
Res nočem zamočiti tega.
Rekel sem jim. –Res je.
Res je rekel to.
Še sladica.
Hvala.
Šef Clemont prav tako pravi, da ne bo nobenega računa.
On bo plačal.
Sem vedela, da bo storil to. Veste, kaj?
Recite mu, da cenim to, ampak bom sama plačala.
Prav. –Prav, samo malo.
Čakaj malo, draga.
Draga, nočeš ga užaliti. Njegova gostja si, ne?
Verjemi, nikoli ne sprejmi zastonj obroka od stranke.
Tako jim nič ne dolguješ. –To je res.
Hvala, Lisa. Cenim to. –Ti že veš.
Ko boste želeli. –Hvala.
Veš kaj, srček? Če pa je to, pa pusti meni …
Ne. Srček, moja stvar je. Osem nas je, bom jaz.
Saj lahko daš na račun firme, ne? –Ja.
Nisem pomislil na to. Res je poslovni strošek.
Čakaj. Čakaj malo, Lis.
Res je poslovni strošek, ampak, Lis,
očitno je, da si Teddy res želi častiti.
Tu smo, da praznujemo tebe. Pusti mu.
Kajne, Teddy?
Ja.
Zakaj si nisva bližje? Ker ti me štekaš.
Jaz imam to. Bom jaz. –Ljubim te. –Jaz pa tebe.
Črna ljubezen. –Prav.
Sranje.
Prav, Marvin. Podaj mi. Hvala.
Kako dobro. –To imam najraje.
Ta del s karamelo, poznan je po temu.
Moram se zakopati v to. Vsekakor bom poskusil.
Kaj niso prekrasni? Samo za nas jih je naredil.
Res? –Ja, poskusi to karamelo.
Malo tega bom poskusil. –Kar zakopaj se.
Daj … Lisa, pojasni mi to.
Torej, to je stol. Očitno je, da je stol. Toliko že vem.
Povej mi ozadje tega stola. Reciva, da sva na televiziji.
Pravzaprav imajo ti stoli zanimivo zgodbo.
Iz Danske so. Našla sem jih v skladišču.
Srednje stoletje, moderno, nekako zaobljeno.
Ja, ja. Vem, da je modro in … –Nisem vedela, da te zanimajo stoli.
Ko bi ti vedela. Ko pridem domov in pogledam stol,
sem takoj pohoten. Čuden fetiš. –Teli bi ti bili všeč.
Ne vem, če si opazil te sinjemodre prevleke,
toda želeli smo vse povezati
v neke večje in bolj ravne linije.
Kaj je to?
Mojbog.
Mojbog!
Ne, ne, ne!
Je kaj narobe s sladico, gospod?
Mislim, da je v mojem kolačku sramna dlaka. –Mojbog.
Imam v sladici res sramno dlako?
Lahko?
Se opravičujem, kaj? –Lahko vzamem to?
Če vam pravim, kaj je.
To je preveč sramnih dlak.
Kaj to pomeni?
Ena dlaka je že preveč. Če lahko poveste šefu.
Hvala. Hvala, ker ste poskrbeli za to.
Jaz mislim, da ste jih podtaknili.
Ne, ne … –Kaj si ravno rekel?
Stoj, bom jaz. Tole je blazno od vas.
Že vse življenje ga poznam. Noben podtikalec dlak ni.
Ne, Marv. Nehaj. Mogoče pa ste jih vi podtaknili.
Kaj? V to državo sem prišel,
da lahko podtikam dlake na kolačke naključnih ljudi?
Ne vem, kaj naklepate.
No, pa imam novice za vas. Jaz se brijem spodaj.
V redu, to je moja ženska in to je bilo preveč informacij.
In te sramne dlake so od afroameričana.
Kaj? To je rasistično.
Samo opisno je.
Opisno, pa kaj še. Rasistično je.
Če pa so to. Afro dlake.
Prijatelji, kaj se dogaja?
Sramne dlake in rasizem. –Šef Clemont …
Ja? Želel sem ugrizniti svoj kolaček,
ko sem na svojem kolačku našel sramne dlake.
Ki pa jih je podtaknil s svojimi afroameriškimi malimi dlakami.
Še enkrat reci afroameriški pa boš res videl črno!
Pa bom rekel! –Reci!
Želiš zaplesat? Ker jaz obvladam.
Prosim, pomirite se vsi. Zgrožen sem nad tem.
Tako mi je žal.
Račun bom plačal jaz. –Ne, ravno to hoče.
Luis, govoriti morava v kuhinji.
Pojdi že v kuhinjo. –Umrl boš.
Luis, govoriti morava v kuhinji.
Na napačnega si se spravil. –Luis, takoj. Takoj zdaj.
Bolje, da greš. –V redu, srček …
Bolje, da greš.
Saj to ni res.
Šef, prosim. –Niti začenjaj ne.
Kot da sem obdan z oblakom rasizma.
Teddy, kaj se greš?
Kaj ni bilo nocoj že dovolj presenečenj?
Obljubil sem ti, da bo tole vredno.
Mojbog.
Kaj je vse to?
No, saj ti bom povedal.
Torej, poslušaj to. Joe mi je danes rekel,
da ko se upokoji, bo vse to prepustil meni.
Srček, to je čudovito.
Tole ti spremeni življenje.
In mogoče bi lahko dodala tu svoj pridih, spremenila izgled?
Mi pomagala spraviti na višji nivo? –Tako sem ponosna nate. Ja.
Mogoče se razširiva, narediva franšizo.
Ja. Ja, srček.
Tu bi se dalo veliko spremeniti. Kot prvo bi se spremenil logotip.
Žar Nacija. Žar Safari.
Mislim, toliko je možnosti. Resno, toliko imam idej.
Jaz vem le to, da s tabo ob strani, je vse mogoče.
Mojbog.
Ja. –Ja?
Ja, ja!
Čakaj, prstan. Izvoli, nadeniva ti ga.
Mojbog. Všeč mi je. –Dajva praznovati.
Veš, moral sem iti po šampanjec.
Rekel sem: "Moji dragi bo všeč."
Naj natočim malo šampanjca svoji zaročenki.
Zaročenec.
Prav, nazdraviva.
Na naju. –Na naju.
Srček? Vohaš plin?
Srček, živčen sem bil. Nisem vedel, da boš zavohala …
Ne, ni to …
Pravzaprav je … propan?
Stopi raje ven.
Bom poskrbel za vse tu, potem pa te peljem domov.
Ljubim te. –Pripravi se.
Torej, moj dragi mali Teddy me je pravkar zaprosil za roko.
In veliko presenečenje …
Rekla sem ja!
Sranje!
Mojbog, srček!
Teddy, si v redu?
Moji zaročenki morate povedati, da je prišlo do nesreče.
Srček, jaz sem.
Me vidiš? Teddy?
Jaz sem tvoja zaročenka.
Dobro. Nesrečo sem imel.
Srček.
Torej Joe ni imel zavarovanja?
Seveda ga je imel, Marv.
Vzel je denar in jo popihal v Florido.
Stari, povsod sem iskal službo.
Toda ni poštenih del v prodaji za delavca meseca iz Žar Mesta.
Mi bi te najeli, vendar rabiš maturo.
Pomisli.
Ti ljudje ves dan nakladajo o sredstvih o katerih nimajo pojma.
Ti bi bil pravi talent.
Torej praviš, da če maturiram, mi boš dal službo tu? –Ja.
Ampak ti tako sovražiš šolo, zato zaman govoriva.
Ne, ne govorim o tem, da bi hodil v šolo.
Pravim, da bi šel po svojo maturo.
In to je drugače.
Veš, da dobim maturo, moram samo iti v šolo
in malo očarati ravnatelja.
Ne? Da dobim želeno, kar pa je matura.
Meni zveni precej enostavno, Marv.
Če bi dobil svojo maturo …
ti lahko priskrbim delo.
Poslušaj me, nehaj.
Naredi si uslugo in ne povej tega Lisi, dokler ne opraviš.
Saj veš, da nisem tako neumen, Marv.
Finančni analitik boš? –Ja, tako je!
Ja, srček in takoj začnem.
Govoril sem z Marvom in pravi, da bi jim res prišel prav nekdo
z mojimi veščinami. –Krasno.
To je krasna priložnost.
Ja. Mislim, v bistvu se kar že veselim tega.
Res si vztrajen, srček. Kar naprej se pobiraš.
Tako sem ponosna nate. –Ja.
Ljubim te.
Jaz pa tebe.
Mama, seveda te bodo tangice žulile med ritnicama.
Takšen je namen.
Glej, naslednjič, ko bo Leon želel nekoga dati v tangice,
mu reci naj si jih sam nadene in gre pred ogledalo
ter vidi, kaj bo storilo njegovim jajcem.
Me ne zanima, če je tvoj župnik.
Ali župnija ve, da je takšna spaka?
Čakaj malo, mama.
Vam lahko pomagam, gospod?
Ni bilo težko slišati vaš pogovor.
Kako prosim? –Glasni ste.
Pa se poberite iz mojega avta. –Saj nisem v vašem. V svojem sem.
Ne, v mojem ste. –Dovolj glasni ste …
Ste morda policija za jakost zvoka?
Ne vem, če to sploh obstaja. –Brigajte se zase.
Če pa se silite vame. –Dajte raje popravit steklo.
Zdaj pa se res silite vame.
Verjetno je kot da bi gledal skozi kalejdoskop.
Veste, dajte raje … –Verjetno ste kot čebelica.
Dovolj. –Gledate 18 reči istočasno,
a v resnici vidite le eno. –Zdaj pa se vam bom vsilil.
Recite svoji mami,
da naj si kupi raje škatlo tangic za svojo umazano rit.
Zdaj že govorite o moji mami?
Vsak župnik, ki si daje tangice na jajca, že ni pobožen.
Kaj? –Ne vi meni …
Ja!
Stavim, da je tole bolelo. –Speljite se že.
Kaj je, mama? –Vaša mama je umazana.
Punca, samo nek zapečeni škratek,
ki se tu ob semaforju vsiljuje v najin pogovor.
Kako prosim? –Dobro veš, da nima zlatu.
Dobro veš, da nima zlatu. –Kaj ko bi odrasli? –Čavči!
Ko je že govora o zagorelosti … Prekleto, Teddy.
Moram vaditi … Kdo trobi? –Gremo!
Še vidim ne. Kje je ogledalo?
Gremo, človek! –Ej, komu ti trobiš?
Torej smo se spet poigrali s sistemom, Teddy?
Stewart, pa kaj imaš proti meni?
To, Teddy, da dijaki kot si ti, uničujete sloves te šole.
Ostale si morda pretental,
ampak jaz vem, da želiš prekriti dejstvo,
da nisi ravno pameten.
Pravzaprav si morda najbolj butast na tej šoli.
Glasbena učiteljica sem.
Pojma nimam o učenju biologije.
Za božjo voljo.
Česa ne razumeš pri tem, da nimamo glasbenega programa?
Nihče ne bo prišel na elitni študij s fagotno štipendijo.
Sranje. Veš, nisem pameten po snovi.
Stewart je pametnejši od mene. Ampak veš, kaj pa nisem?
Nisem čudak narave, Stew. –Ojej, Stew.
Ne počni tega, Teddy.
Ej, hitro vprašanje, ljudje.
Je kdo kdaj videl Stewarta brez majice?
Za znamenje gre!
Če gre res za znamenje, naj ga vsi vidimo.
Dokaži! –Vsi hočete videti moje znamenje?
Daj že, no! –Bom dokazal! Vidite?
Znamenje je.
Na prsih imaš prašičjo ritno luknjo.
Nobene luknje ni, kako je lahko potem ritna luknja?
Tretjo bradavico imaš!
Kdo je zdaj, Dolores?
Ta mladenič tu.
Hej, kako gre, Stewart?
Dobri stari časi, kaj?
Smejim se zaradi vsega najinega smejanja.
Torej, kako dolgo si že ravnatelj?
Že dobri dve leti. Ja.
Ni bilo lahko, vendar sem počistil ta kraj
s svojimi možgani in svojim kijem.
Za razliko od najinih časov, zdaj če imaš povprečno oceno 3,
te vržemo ven. –Pa to lahko storiš?
Storim lahko, karkoli želim, Teddy.
To je moja hiša.
Oprosti. Kaj je bilo zadnje? –Rekel sem, da se ozreš.
To je moja hiša.
Oprosti, ker vprašam, ampak ali si oponašal črnski glas?
Ne. Ni bil črnski glas.
Si prepričan? –Ne slišim nobenih barv.
Kaj vas je pripeljalo nazaj v Piedmont, g. Walker?
Trenutno prehajam iz čudovite službe v prodaji,
v službo v financah.
In edino, kar me zadržuje pri tem prehodu je to,
da nimam mature.
Zato sem premišljeval,
da bi mi lahko pogledal malce skozi prste.
Da bi morda naredil uslugo staremu prijatelju.
Nekatere stvari se nikoli ne spremenijo, kajne, Teddy?
Želiš, da ti pomagam najti bližnjico do tvojega spričevala.
Ne! Ja.
Želim si, da bi lahko. Res.
Toda hoditi bi moral na večerno šolo,
da se naučiš prestati maturo.
In na žalost tu nimamo večernih šol.
Tako mi je žal, Teddy.
Naj te pospremim ven.
Se ga želiš dotakniti? –Kako prosim?
Daj no. Dotakni se mojega velikega, črnega kija.
Ne … –Kar izvoli. Pozdravi ga.
Včasih si me klical nori Stewart,
zdaj me kličeš Batman.
Snemi slušalke, Rudy.
Šolsko pravilo je, da se tu ne nosi slušalk,
razen, če ne uporabljaš od Rosette Stone.
Hej, Stew, misliš, da si izbral pravi pristop do teh otrok?
Poglej, kako so pod stresom.
Pripravljam jih na resnični svet, Teddy.
Morda res nisem njihov prijatelj,
vendar me vsi spoštujejo. –Kaj, klinca, Stewart?
Hej, pazite na jezik, prosim, gdč. Carter.
Zakaj si moj razred obremenil še z napredno matematiko?
Ko pa dobro veš, da učim že 5 razredov,
poleg večerne šole. Preveč je.
Čakaj malo. Ti učiš večerno šolo?
Ne, sem samo mrha, ki rada nosi bluzo.
Ja, učim v večerni šoli.
Si mi prinesel kakšno deteljico, škrat?
Še vedno ni smešno. Čakaj malo.
Stewart, zakaj si mi rekel, da nimate tu večerne šole?
Zakaj si rekel to?
To sem rekel zato, ker sva s Teddyjem hodila v šolo.
Če povem iskreno, je grozen dijak
in nisem želel imeti tu takšnega osebka.
Dol mi visi, če je butast kot noč.
V mojem razredu je dobrodošel.
Hvala. Hvala za to.
Ni za kaj. Ker res rabiš to.
Carrie, lahko za kanček spremenimo odnos?
Odnos? Resno? Nisi še videl niti začetka tega odnosa.
Še enkrat mi reci to. –Se opravičujem.
To je bila slaba izbira besed.
Želim samo, da mi izkažeš spoštovanje,
kot se spodobi. –Ker je to tvoja hiša, ne?
Si mu to povedal s črnskim glasom?
Ni črnski glas. V resnici ne zveni črnsko.
Ne, res oponašaš črnca.
Se ne spomniš razgovora?
Bil si ves: "Zažigali bomo tu. Ta razgovor bo peklenski."
Saj je bil peklenski.
Isto si naredil na sestanku: "Držal bom stoodstotno."
Kdaj pa nisem držal stvari stoodstotne?
Ko so ji mojemu razredu dodal napredno matematiko.
Strinjava se v nesoglasju.
Poslušajta, nerad prekinjam ta užitek blodnje.
Ampak me čaka delo.
Zato, če mi dovolita …
opravit grem svoje delo.
To je bil črnski glas. –Malo življenja, ljudje!
Migajmo se z namenom. Gremo, gremo!
Nobenega potikanja pa hodnikih.
Lahko res stori to? Mi lahko prepreči vpis?
Ne, ne more. Sicer pa, tu imaš učbenik.
V bistvu grem ravno pripravit razred
za našo prvo sejo semestra. Začnemo ob 19.00 uri.
Ja, ampak tale učbenik izgleda malce debel.
Mislil sem, da bo bolj kot zloženka.
Mislil si, da lahko stlačiš 4 leta srednje šole v zloženko?
Ne. –Mogoče pa si res tako butast kot pravi Stewart.
Ne, nisem mislil tako. –Potem pa pojdi v knjižnico.
Mali koščen pritlikavec! –Obdržal ga bom.
Norim. Razmišljam še, da bi šel na prometno šolo.
Glej, pridi ali pa ne, meni je vseeno.
Mene ne plačujejo po dijaku.
Ali pa si najdi večerno šolo, ki res uči z zloženkami.
Poznaš katero … Ne, saj ga bom obdržal.
Pa lep dan.
Marv, kaj pa vem glede mature.
Kaj pa vem. Učiteljica je težka.
Čakaj. Marv, te pokličem nazaj. Ej! Sranje!
Počakaj, stoj! Kaj počneš?
Kaj misliš?
Izgleda kot da mi želiš odpeljati avto.
Sem parkiral na mestu za invalide?
Nisi plačal zadnjih štiri obrokov za avto. Zasežen je.
Avto mi boš odpeljal, medtem ko imam zadaj otroka?
Nobenega otroka ne vidim. –Otrok je točno tam!
Ne slišiš tega? –Ne.
Ej, rekel sem, da ne počni tega!
Ne zajebavam se. –Umakni se, človek!
Nehaj! Otroka imam notri!
Avto bo šel.
Umakni se, človek! –Ti bom pokazal odhod.
Bom že pokazal tvoji riti. –Ven iz avta.
Ja!
Se želiš iti to? –Ja!
Želiš videti nekaj? –Daj že!
Adijo!
Tepec.
Me veseli, da ste uživali.
Povejte moji zaročenki, da sem imel še eno nesrečo!
Carrie, ne?
Čeprav imamo učbenike velikosti učbenikov, si se odločil priti.
No, kar sedi. Kmalu bomo začeli.
Prav, še prej pa …
Vem, da sva začela narobe, zato sem pomislil,
da morda nisi še večerja,
zato sem si ti drznil iti iskat eno svojih najljubših hran.
Najboljša mehiška hrana tu v Atlanti.
Hvala. Res pozorno od tebe, Teddy.
Pazi tole. Preverila sem tvojo staro šolsko kartoteko.
Matematika, naravoslovje, angleščina. Porazen dijak si bil.
Kaj ti je bilo? So te zlorabljali ali kaj?
Carrie, stvar je, da uporabljam raje svet za svojo učilnico.
In če sva iskrena, nisem …
Nisem kot ostali ljudje tu.
Nisem ravno človek za večerno šolo.
Zato, sem pomislil, da bi si lahko pomagala.
Ti pomagaš meni, jaz tebi.
Ti kriješ moj hrbet, jaz tvojega.
Karkoli že, samo pravim.
Uživaj v takosih.
Ta nasmeh pa res razsvetli prostor, kaj?
K tebi že ne grem.
Marv, operacija Matura … Takosi so delovali!
Se me spomniš, pezde?
Če to ni sramnodlaki.
Kolačkov dlakec je tu, kaj?
Si presenečen, da me vidiš?
Ne bi smel biti, saj so me odpustili zaradi tebe.
Niso te odpustili zaradi mene. –Ja, pa so.
Dolgo časa sem delal v prodaji.
Vsi vedo, da ima stranka vedno prav.
Napitnine so moj živež. –Saj bi ti dal 20 $.
Račun je bil za 800 $.
Velika napitna je bila pred mano! –V redu, sam si kriv za to!
Prav, pa začnimo. Kdo tu ima rad takose?
So vegetarijanski?
Ker jaz jem edino meso iz žara.
Pa poglejmo, kaj je Teddy prinesel.
Tu imamo s pečeno govedino. Izvoli.
S svinjskim mesom.
Hvala. –Jéš to?
S svinjskimi trakovi? Jéš to? Izvoli.
Pardon, Carrie. Pravzaprav sem takose prinesel zate.
Vem.
Veste, razred,
Teddy je prinesel hrano iz Hiše Kaktusa, da se mi prikupi.
Ampak stvar je takšna, Teddy. Če se mi misliš prilizovati,
se boš moral bolje potruditi.
Govorim o kuhanemu jastogu, pomešanim z makaroni in sirom,
s stranico brokolija.
Veš, kaj mislim? Nekaj prefinjenega.
Ne pa z neko hitro prehrano,
ki jo lahko sama kupim s svojo ubogo plačo.
V bistvu poznam poseben guacamole …
Če želite uspeti v mojem razredu,
morate opraviti dolžnosti. Tako preprosto je.
Ja? –Hitro vprašanje.
Torej je odgovor "ja" pri kuhanem jastogu?
Ne, gospodič. Tistemu jaz pravim trenutek za nauk.
Prav, torej nobenega jastoga.
Prav, začnimo najprej s predstavitvami.
Bom jaz začela. Moje ime je Carrie.
Skozi dan učim preveč razredov za premalo denarja.
Torej sem tu, da zaslužim malce več,
da si lahko privoščim luksuz kot sta najemnina in zdravila,
saj mi je včasih zaradi tega dela slabo.
Ti si naslednji. Ja, ti.
Kaj dogaja? Ime mi je Jaylen.
Zadnjih 14 let sem delal v polnilnici MacArthur,
kjer me je pred kratkim zamenjal robot.
Moja opora, moja Kleopatra, moja kraljica, moja mrha,
moja žena zadnjih 14 let mi je rekla:
"Če želiš večjo izbiro, moraš narediti maturo.
To ali pa boš za polovično plačo čistil sobe."
In če poznate Jayja, to že ne bo šlo tako.
Naj še rečem to, dokler še imam oder.
Jaz sem se prvič zares zbudil pri ogledu Terminatorja.
In spoznal sem, da ni bil samo film.
Prerokba je bila.
Ki so jo najprej prepoznali 3,5 procentaži,
ampak to je že druga zgodba. Naj povem drugače.
Revolucija ne bo robotizirana.
Ne, dokler je tu Jay.
Pravo črno sranje.
Kaj? –Hvala, Jaylen.
Bom pazila, da naslednjič ne prinesem s sabo Roombe.
Moja žena hodi na ure rumbe. Ne štekam.
Gremo dalje. Kaj pa vi, gospa? Ja.
Prav. Zdravo, klapa. Moje ime je Theresa
in jaz sem pustila srednjo šolo, ko sem zanosila prvega otroka.
Moj zdajšnji mož, Randy …
Poročila sva se potem, ko me je napumpal,
potem pa sva imela še dva otroka.
Tako, da jih imava zdaj tri in je zabavno.
Zdaj pa smo malce na tesnem,
zato sem se odločna narediti maturo in začeti delati.
Preden bo prepozno
in bomo morali živeti v pralnici pri Randyjevih starših.
Blažena sem. Tako blažena.
Bog je dober.
Tako torej.
Kaj pa vi, mlada dama?
Hej, kako gre? Jaz sem Mila.
Mene so vrgli iz srednje šole, ker so v omarici našli drogo
in lahko se izognem domu, če si pridobim maturo.
Tako, da sem tu. Se že veselim.
Prima! Poglej se, kako si vsa ljubka po ameriško.
Mrha.
Kakšna pa je vaša zgodba?
Moje ime je Luis Flores.
Imel sem sijajno službo kot natakar.
Veliko denarja in napitnin,
dokler me niso brez razloga odpustili.
Povsem brez razloga.
Odpustili.
Ne vem, zakaj. Ne vem, zakaj gleda mene.
V redu je.
Znak je, da je čas, da počnem nekaj novega.
Veste, iz Mehike sem prišel,
da izpolnim svoje sanje, da postanem kantavtor.
Kot Julio Iglesias? –Ne, ne kot Julio Iglesias.
On je beden.
Bolj kot Justin Bieber ali pa Justin Timberlake.
Ali pa T–Pain.
Čakaj malo.
Kaj nisi malo prestar, da bi zdaj postal pop zvezda?
Kaj nisi ti malo premlada, da bi umrla?
Tako torej.
Ampak zdaj bom postal zobni higienik.
Kajti sam imam krasne zobe.
Zato mislim, da bi ustrezal za to.
Kaj bi bil? –Zobni higienik.
Mogoče bi moral obiskat kakšnega.
Ker veste, kaj? Kar umazana usta ima.
Prav! Pozdravljeni vsi. Jaz sem Mackenzie.
Kličejo me Big Mac. –Pri nas obožujemo McDonald's.
Kaj? –McDonald's?
Pardon, kaj?
Njihov hamburger?
Ronald McDonald's?
Dve polpeti iz govejega mesa, posebna omaka, zelena solata, sir,
na kruhu s sezamovimi semeni?
Še nisi slišal?
To bo še dolg semester.
Nadaljuj.
Kakorkoli že, kolena in hrbet imam že zdelana,
zaradi 30-letnega dela pri selilnem podjetju He–Man.
Zato sem se odločil narediti maturo,
da lahko napredujem v menedžment.
Grem s terena.
In moj sin, pravimo mu Little Mac, se je odločil pustiti šolo.
Zato sem se zmenil z njim.
Jaz naredim maturo, on dobi spričevalo.
Malo psihološkega igranja.
Prav.
In kako je ime tebi?
Hej, kako gre? Jaz sem Bobby.
Ravno o tem govorim!
To je Iluminati! O tem vam govorim.
Človek je tu, vendar ga ni tu!
Oni opazujejo tebe, ti pa misliš, da opazuješ njih!
To počnejo! Bobbyja ste naredili digitalnega.
Tu je, ampak ga ni.
To je kot Tupacov nastop. Veste, kaj mislim?
Vidite? Kaj ne …
Prav.
Verjetno sploh ni pravi črnuh.
Si slučajno na drogah? Samo Skype je.
Mater se je težko zbuditi. Težko se je zbuditi.
Kako, zbuditi?
Prav, dobrodošli vsi.
Lepo, da smo se vsi predstavili.
Saj se nismo vsi predstavili.
Nisem še … –Teddy.
Prej si rekel, da za razliko njih, ti "nisi" za večerno šolo.
Zato sem mislila, da se nočeš.
Je to res?
Nisi prav slišala tega,
ker ne bi nikoli rekel tega za ljudi, ki jih ne poznam.
Veš, kaj? To je bil super prehod.
Zdaj pa bom ponovil za vami in vstal.
Jaz sem Teddy Walker.
Majhno smešno dejstvo, pravzaprav sem hodil sem.
Prav tako sem sveže zaročen.
Njegova zaročenka je izven njegove lige. –Oprosti, kako?
Nič. Krasno ti gre. Rekel sem, da nadaljuješ. Vsem si všeč.
Kaj meni tvoja zaročenka glede večerne šole?
Prav ji je.
Všeč ji je!
Nič ji ni povedal.
Všeč ji je.
Opazila sem, da se je tvoj glas dvignil za celo oktavo.
Po svojem podiplomskem študiju iz psihologije,
vem, da to pomeni, da nakladaš.
V meni ni nakladanja.
Ti povem, da če lažeta skupaj, nikar ne laži njej.
Če pa ne lažem. –Meni je zvenelo kot nakladanje.
Vsi smo te spregledali. –Prav, kaj pa …
Če gremo po tvoji teoriji, glede spremembi glasu …
Mislim, da smo zašli s teme.
Štirikrat se je že zlagal. –Ta fant vsekakor laže.
Ne lažem. –Ne moreš ukaniti matere narave. In to je ženska.
Brat … –Še posebej črnka.
To pa drži. –Dekleta so pametna.
Prekleto. Dobesedno, prekleto.
Tudi, če ji ni povedal, pa kaj?
Jaz sem Randyju rekla, da je bil moj prvi. Pa ni bil.
Poskušam se vam predstaviti … –Ne spoštuješ svoje kraljice,
ker če bi jo, bi mrha vedela, kje si zdaj.
Teddy. Nikar ne laži svoji kraljici.
Prav, ljudje. –Če je tako tudi pri natepavanju,
potem si jo morda že oplodil. –Mislim, da je pogovor …
Tako, da nisi lagal samo njej, temveč tudi otroku. –Sranje!
Če je tvoja mrha, potem ve, da si butast.
Pravim samo … –Pozabi. –V redu!
Kako tvoja zaročenka ne ve, kje si? Saj je že tema.
Saj ni Noč čarovnic. –Končal sem.
Še moja sestra ve, kje sem jaz.
In živi daleč stran v Arkansasu.
Prav, tako se zmenimo, razred.
Vsak večer boste dobili domačo nalogo,
kot jo dobijo v običajni šoli.
Zdaj pa dobite vprašalnike,
da lahko dobim boljšo sliko o vas.
Čakaj, že prvi dan imamo test?
Teddy, vprašalnik je. Prav? Glejte, ljudje.
Jaz sem tu, da vas učim, če ste se prišli naučit.
Sicer se lahko takoj poberete iz moje učilnice.
Tako torej.
Dobrodošli v večerno šolo.
Izvoli.
Grozno je bilo. Grozno!
Ni kot so bile učiteljice v najinih časih.
Kaj? –Ta ženska je kot stena.
Ne morem delati z njo. Ne morem delati s steno.
Kaj počneš?
Telovadim. Želim se znebiti kilogramov.
Želim biti fit. –Zakaj sploh sprašujem?
Medtem pa prosim, da nehaš plačevati za vse
in poišči si začasno delo.
Misliš, da ne iščem službe?
Si nor? Na tekalni stezi sem!
Službe, ki jih želim,
ne bodo dali nekemu srednješolskemu falirancu.
Ne moreš večno lagati Lisi. V redu? Veš, kaj?
Prav zdaj grem na Monster.com, da vidim, če je kaj novega.
Kaj pa boš našel tam?
Prav, pa dajmo.
"Iščejo prodajalca, obvezne izkušnje,"
in … počakaj … "Matura ni obvezna."
Super priložnost imaš. Popolno je!
Krščanski Piščanec
To je gospodov piščanec.
Torej ga je naredil on?
Ja, gospod. Res ga je.
Ja.
S tem bi se dalo delati.
Res? –Ja.
V bistvu, kar želite je,
da povzdignete svoje kupce. –Tako je.
Ko ugriznejo v vašo hrano,
želite, da njihove brbončice vpijejo "Aleluja!"
Kar povejte, brat Teddy. Sam Bog vas je poslal.
Prodajalec sem. To pač počnem.
Ko se gre za nazive, mi je čisto vseeno.
Direktor trženja? Kakor želite.
Zdaj je le še KBSJ. "Kaj bi storil Jezus?"
Želel bi prositi le za prilagodljiv delavnik.
Ker delam maturo. –Izboljšujete se, brat Teddy.
Prav za to se gre kristjanstvo. –Amen temu.
Amen!
Slava bodi!
Tole se vam bo popolnoma prilegalo.
Brat Teddy, čakal sem, da mi Gospod pošlje nekoga,
ki je tako majhne rasti, da gre lahko v njega.
Pa ste prišli.
Ne bom počel tega.
Brat Isaac, črnec sem.
Ne morem si v letu 2018 nadeti kostum piščanca
in stojim ob glavni cesti ter kikirikam v prazno.
Če niste imeli v mislih delovnega mesta v trženju, lahko …
Kaj se dogaja? –Veste, kaj? Narediva pavzo.
Je to požarna vaja? –Prav, ljudje.
Zberimo se vsi. Nastopil je čas.
Kje je najbližji izhod? –Čas je za molitev. –Kaj?
Čas ta molitev. Zberimo se skupaj.
Hudiča, kaj pa tebe daje?
Dragi Gospod,
zahvaljujemo se ti, ker si nam to jutro poslal malega Teddyja.
Ta mali piščanček
bo s svetom delil besede o tvoji plemeniti perutnini.
Kar pa ne mislim početi v tistem … Gospa!
Močne roke!
Pardon!
Kar pa ne bom počel v piščančjem … Prekleto!
Brat, Teddy. –V tebi je, kajne?
V piščančjem kostumu ali ne, trenutno vsi molimo tu,
da si boste danes tu našli svoje gnezdo.
Amen! In še en Amen! –Amen!
Amen! Tako je! –Dobrodošli, brat Teddy.
Prav, vsi. Velik dan je.
Brat, naj te vprašam nekaj. Ste vsi iz umobolnic?
Delimo Jezusa preko hrane. Gremo!
Konica malic je pred nami. –Konica malic? Ura je 10.
Ne razumem, kako se lahko ta ura smatra za konico?
Verjemite meni, brat Teddy. –Prav. Če bi lahko govorila o …
Dobro jutro, dame.
Zdravo, Cinnamon. Roxanne.
Zdravo, dame. Kakšna je bila izmena?
Hollywood, kako smo? Lepo te je videti.
Zdravo, Veronica. Kakšna je bila izmena?
Roxy. Lepo te je videti.
To znaša 14,99 $. Kako boste plačali?
Za prvo domačo nalogo se naučite Pitagorov izrek.
Prav? Recite z mano. "Pitagorov … "
Pitagorov … –Pitagorov …
"Izrek." –Izrek. –Izrek.
Tako se izreče to. In tako tudi je.
Ej, Bobby, pazi!
Mojbog.
Bobby pa obvlada.
Sranje! –Kaj ne vidite, da se poskušam učit?
Naj kdo pokliče policijo.
Kaj se dogaja?
Kristus! –Dol z mene!
Vstaja, vstaja!
Pazi! Za tabo, brat!
Pravkar ga je brcnil v … –Mojbog!
Dovolj! –Pokončaj ga! Stopi mu na glavo!
Pridi sem! Nehajte!
Pridi!
Ničesar nisem storil!
To pa je bilo. Spomni me na stare čase.
Na napačnega so šli. Prosim, nadaljujmo.
Si res dobro, ali pa naredimo pavzo,
da lahko narediš novi krak?
Prosim, nadaljujmo s Pitagorovim izrekom.
Prav.
Veste, kaj moramo storiti za Bobbyja?
Prinesimo mu kakšne cigarete.
Ker velja kot valuta v zaporu.
To ali pa rit.
Prav, pa dajmo. Temu pravimo "pravokotni trikotnik".
In poznamo že vrednost dveh stranic trikotnika …
Ne bodi pozen. Mama rabi svojega medvedka Teddyja.
A na kvadrat plus B na kvadrat, je enako C na kvadrat.
Recite z mano.
"A na kvadrat plus B na kvadrat … "
Me podkupuješ s seksom? –Zelo dobro.
Teddy, očitno res uživaš v tem. –Dobila te je, Teddy!
Bi šel pred tablo in rešil problem?
Nasrkal!
Če res tako želiš. –Pridi gor.
Dajmo, Teddy, imaš to.
Imaš to, Teddy. Teddy, Teddy …
Poišči vrednost C.
Veš, kaj?
Mislim, da je nekaj tu.
Kako ste, moja večerna šola?
Koga iščeš?
Sem ravnatelj te srednje šole. In oglasil sem se, da preverim …
Kaj pa on počne tu?
Učim se, da maturiram, tako kot vsi ostali.
Zato, če dovoliš, bi se rad vrnil k učenju.
Seveda.
Se opravičujem za motenje. –Hvala.
Pravzaprav bi rad opazoval kakšno minuto, če vam je prav.
Prosim, nadaljuj z reševanjem problema.
Pozabi, da sem tu.
Prav.
Meni je prav.
Prav, če želimo rešiti to, moramo iti po korakih.
Poskrbimo, da storimo prav.
Kot prvo, znebimo te črte.
Saj je napisano površno. Zato popravimo. –Osem!
Imamo tri stranice. A, B in C. Ločimo jih.
Ta je tu. Vzamemo to stran.
Ne pozna odgovora! –Saj te ravno to zmede.
In potem …
se končno zavedaš rešitve. –Osem!
Odgovor je 5.
Pet je. Enostavno. Rešitev je pet na kvadrat.
Nimam časa biti tu gor. Nimam časa.
Zakaj sploh tratim čas?
Nimam časa za potrato časa s Pitagorovim izrekom. Preprosto.
Občudovanja vredno, Teddy.
Res občudovanja vredno!
Se že veselim, da vidim, kako ti bo šlo na testu.
Mojemu testu.
Prav.
Smo končali, Stewart?
Ali pa bi jih ti rad naprej učil?
Kar nadaljuj, Carrie.
Ni mi všeč njegov odnos.
Pa lepo učenje še naprej.
Kaj?
Mojbog, ta pa je pravi kreten.
Bomo kar prezrli dejstvo,
da smo pravkar videli zaporniški pretep?
Kolikokrat moramo še priti?
Pravzaprav me čaka še 4 ure dela.
Za deset flik te lahko zapeljem domov.
Hej, Carrie!
To je bilo res kul od tebe, kar si storila pri tabli.
Veš, to sem mislil,
ko sem ti rekel, da si krijeva hrbta.
Ti pomagaš meni, jaz tebi.
Nobene pomoči ne bo več, Teddy.
To je bilo zadnjič.
In kaj je sploh bilo tisto pred tablo?
Nič.
Nič! Ne, samo nisem se pripravil.
Če ne boš delal, se izpiši.
Zakaj bi … Ne, Carrie!
Saj bom delal. Boš videla.
Bova videla. –Ja, res bova.
Krasno! –Super! –Izvrstno! –Dobro!
Sranje!
Draga, doma sem!
Spiš?
Si pokonci?
Pardon!
Ritka izgleda dobro, ne?
Škoda ker bo tvoj obraz med knjigami in ne med ritnicami.
Pojdi se učit!
Nočem se učit!
Dajmo, Teddy. Osredotoči se!
Osredotoči se, Teddy! Osredotoči se!
Ne boš ga dobila!
Vrni mi ga!
Ej, ti. To je moja pesem.
Ne glede, kaj bo vzelo, se bom še naprej boril.
Little Mac! Kaj počneš?
Moj telefon. Zapiske mam gor.
Moral bi se učiti. –Kaj za vraga?
Ne rabiš biti kreten!
Učil se boš! Sovražim te!
Kakšen je obseg te pice? Premer?
Povej mi vsaj, koliko salam je na pici.
Eno zvezdo ti bom dal.
Jaz pa te bom odložil v tej slabi soseski. Kaj praviš?
Theresa! Ura je že čez 22.00. Halo!
To je moj Randy. Ni prijaznejšega moškega.
Bi še kdo drug rad rešil problem?
Jaz sem ravno zaposlena.
Srček, si kje videla moj črtalec?
Kaj? Niti slučajno ne! Trina!
Čakaj, zdaj imaš že robotskega tiča pri sebi?
"Debele riti."
Veš, kaj imajo rade debele riti?
Tipčke s pravo službo.
Teddy! –Poberi se.
Teddy, če ne boš naredil testa,
niti slučajno ne bo ostala s tabo.
Pomisli na to.
Morali bomo ukrasti test.
Kaj takega. Tudi sam sem razmišljal o tem.
Če smo iskreni, bi mi vsaka pomoč prišla prav.
Prehod iz polnjenja steklenic na hipotenuze in podobno,
sem ob vsem tem gradivu tako zmeden kot ste vi. Ne?
Nerad priznam, ampak z nerazumevanjem jezika
in vožnjo za Lyft, ki jo opravljam,
se tudi sam mučim.
Meni zvenijo vragolije zabavno.
Kdaj si pa ti prišla, Theresa?
Že ves čas sem tu.
Ljudje me nikoli ne opazijo. Kar naprej se ponavlja.
Kot neka super moč,
ampak takšna, ki pride skupaj z osamljenostjo.
Blažena sem. Tako blažena.
Ja, Bog je dober.
Prav.
Mila, kaj pa ti?
Moja starša bosta res jezna, če me spet zasačijo.
Ja, zraven sem. –Jaz tudi. O tem vam govorim!
Jaz imam še prej eno vprašanje.
Kaj je? –Zakaj mora biti Teddy vodja pri tem?
Prekleto, Luis.
Mislim, resno?
Njegova ideja je bila. Bolje od nas pozna to šolo.
Ampak ne pozabite dejstva,
da se mi je uspelo prikrasti v majhen kraj z imenom ZDA.
To je res! Luis pa nocoj zažiga!
Ej, T. –Kaj?
Cenim, da si prinesel ta čudovit, zapečen, satanov piščanec.
Kot da je pekoč, ampak ni. In ne maram pikantno, ampak …
Naj ti povem, kaj še peče. Tvoj zadah.
Za tako dihaš v moj obraz?
Žvečiš mi v uho. Nehaj.
Še vedno žvečiš. Presneto, dovolj imaš.
Dovolj si imel tega. Resno?
Pa kaj je s tabo? –Kaj?
Rekel sem, da vsi nosimo črno. Zakaj ne nosiš črno?
Dan za pranje. Vsa temna oblačila se perejo.
In si oblekel rumeno? –Sveže je. Čisto.
Takoj mi umakni roko izpred obraza.
Ne hodi mi blizu.
Osredotočite se! Gremo. –Gremo!
Ej, Teddy, kakšen je načrt?
Sinoči sem videl hišnika v Stewartovi pisarni okoli 20.00 ure.
Štekam. On je naš človek notri, kaj?
Ne, Bobby. Ni moj človek notri. On je hišnik.
Sranje.
Javiti se moram.
Sranje.
Ne, ne. To ni … Sranje.
Hej, srček.
Hej, srček. Pogrešam te. Si še vedno v službi?
Ja. Zdaj sem ravno v sobi za počitek.
Mi lahko razkažeš pisarno?
Če moj srček želi, da ji razkažem, ji tudi bom.
Vedno želiš videti nekaj …
Teddy.
Teddy, težavo imamo. Imamo pravo …
Pekoča lava!
Mojbog!
Prava klobasa visi ven. Ta pa bo velik.
Kaj se dogaja tam?
Pravzaprav je to eden mojih računovodij.
En kup osebnosti v pisarni. Sami smehi.
Pekoča lava! –Ni konca.
Saj veš, kaj vse se dogaja v pisarnah.
Kdo … –Kje si, stari? Prej si mi prekinil.
Kdo je to? –To je eden mojih strank.
Prej sva šla čez njegov primer. –Izgleda kot da je v zaporu.
Mojbog, kako si lepa.
Izgleda tako, ker tudi je. Trgovanje z informacijami.
Po krivem obtožen.
Izgledaš kot J–Lo in Beyoncé, mama.
Bi mi lahko pokazala kaj več? –Dovolj, Bobby!
Naj vidim malo te riti. Prosim, malo jošk.
Kako prosim? –Zdaj sem res močan,
s tabo lahko počnem stvari. Legendarne stvari.
Dovolj, Bobby.
Zadovoljil bi se že s stegni, ampak rad bi videl malo putke.
Kako prosim? Poslušaj … Mojbog!
Ne vem, kaj si dal vame … –Pravkar me je zadelo!
… a se zdi kot sam satan. –Pravkar me je zadelo, kar je rekel.
Mislil je pinato. –Že tako dolgo nisem videl putke.
Bobby rad udarja po pinatah.
Veš, kaj bova? Naj te pokličem kasneje.
Ljubim te. In razkažem ti, ko bom končal.
Adijo, srček.
Kaj je bilo to, Bobby? –Tebi pa ni slabo, stari.
To je moja zaročenka. Ne govori z njo tako.
Ko se vrnem v celico, bom imel legendarno veselo urico.
Ne boš imel vesele urice na mojo žensko.
Nič ne bo iz tega. –Povsem bom šel v to.
V redu, pa kaj imaš ti v riti, Mac?
Prizanesi mi malo! –Dovolj imam že tega!
Počakaj malo. Rdeči alarm imamo.
Teddy, nimam toaletnega papirja.
Toaletni papir, Teddy! Daj mi!
Daj mi. Teddy!
Prav, poslušajte.
Ko bo odšel hišnik, bomo šli tja.
Šli bomo do vrat in potihoma vstopili.
Prav?
Čakaj malo.
Kje je Big Mac?
Kaj ni z nami?
Presneto.
Kaj počne?
Mojbog! –Kaj ti …
Dajmo že. –Mac!
Pišuka, delovalo je. –Mojbog!
Mac! –Si ga ubil?
Ne, nisem ga ubil. Samo v nezavest sem ga spravil.
Rekel si "nobenih prič". –Kdaj sem rekel to?
Nisi rekel tega?
Mojbog, veš kaj? Napak sem razumel.
Veliko navodil si dal, Teddy.
Nič nisem govoril o … Veš, kaj?
Popravil boš to.
Me slišiš, Mac? Skril boš njegovo telo.
Ga razkosam? –Skrij. –Ga zažgem?
Skrij ga! –Razkosam, zažgem, pokopljem?
Ej, je kdo kaj našel? –Ne.
Dobro, Mila, kako tebi kaže?
Iščite naprej. –Roke kvišku, bedneži!
Sranje!
Moral bi videti svoj obraz. Smešen si bil.
Prav. Skril sem ga.
In če bog da, se bo zbudil čez nekaj ur.
Pa še tisti trener s kijem oziroma ravnatelj prihaja.
Kaj? Zakaj nisi začel s tem?
Presneto! Roditeljski sestanek.
Sranje.
Theresa, na vrsti si. –Kaj? –Poslušaj me.
Morala boš iti tja in zavlačevati.
Ne, ne znam flirtati. Ne obvladam potez.
Že od 1996 nisem flirtala in še takrat sem
policaju ponudila spodnjice, da se izognem kazni, in ugani kaj.
Ni jih vzel. Slaba sem pri tem. –Saj te ne prosim tega.
V mojih časih je bilo bolj nedolžno. Zdaj pa se vse vrti okoli riti.
Zadnjič sem slišala nekoga reči: "Odprl jo bom kot oreh."
Kaj? –Kaj to sploh pomeni?
Zakaj bi sploh začel tam?
Ne bi raje začel spredaj? –Theresa, poslušaj.
Z lepim misijonarski položajem. Nežno in počasi.
V mojih časih, če si res imel srečo, si lahko z mezincem kam šel
in to je bil vrhunec življenja. –Nehaj.
To je bilo veliko informacij, ki jih nisem želel vedeti.
Ja, veliko je bilo. –Pojdi se pogovarjat o peki.
Materinske reči, ne ritne. –Bodi mama. –Bom poskusila.
Prav? –Saj zmorem.
Pojdi!
Sranje! Luis.
Pojdi tja, preden stori kaj s svojo ritjo. –Prav.
Kaj počneš, Mac? –Iščem pasti.
Me veseli, da si tu, Mac. –Najprej pošljite meni.
Ja, lahko vam preko e-pošte. –Ker želim … Hvala.
Nocoj pošljite e-pošto, prav? –Najlepša hvala.
Varno pot domov.
Hvala vam za čudovit sestanek.
Oprostite, vas poznam? –Notri sem bila. Se spomnite?
Ja, ja. –Ga. Howerton.
Ga. Howerton, seveda.
Omenili ste kar nekaj zanimivih težav.
Vsekakor sem. –Pri čem vam lahko pomagam?
Porazna je v tem. Pohitite! –Še malo.
Torej moj otrok je dobil seminarsko o sončnem sistemu
in mora narediti 3D model. In seveda ga ne zna narediti.
In potem jaz delam to sredi noči.
Ura je 23.00. Ne razumite me napak.
Veseli smo te šole … –Oprostite, res moram iti.
Pokličite me v pisarno. –Pohiti! –Saj hitim, pomirite se.
Dajmo, Mila!
Imeli ste dobre argumente, ampak moram iti. Lahko noč.
Čakajte! –Hvala vam. Moram iti.
Ne, čakajte! –Kaj?
Ste v redu? –Vrti se mi.
Potem pa vam prinesiva vodo.
Hvala, ker ste me ulovili. –Seveda. Ste dobro?
Imate morda napad?
Imate kaj med zobmi?
Vas si želim med zobmi.
Ne, ne. Nisem se zavedal, da se gre za to.
Ne, hvala. Gospa.
Ravnatelj vašega otroka sem. Zdaj pa se moram umakniti.
Moj zakon je mrtev, prosim. –Ne sodelujem v tem!
Ne rabite sodelovati.
Bom jaz opravila vso zadevo. –Ne …
Če bi me samo pogledali v oči …
Ni primerno, prav? –Prav, pa naj bo. Če želite tako.
Če vam je ljubše to. –Ne, ne. Ne gledam.
Odprite jo kot oreh. –Hvala, ampak ne, hvala.
Storite, kar moški počnete z ženskimi ritmi! –Ježeš.
Dotaknite se jo! –Ne grem se več. Lahko noč.
To pa je bilo težko.
Tako si te je želela.
Ampak se ne smeš spuščati v to.
Ravnatelji se ravnamo lepo.
Ampak Stewie bi tisto rit povsem razprl.
Ni bil črnski glas.
Teddy Walker: Zaročen z Liso King
Halo?
Je kdo tu?
Kij imam pri sebi
in ne bojim se ga uporabiti.
Če je kdo tu, ste tu nedovoljeno …
in imam povsem pravico,
da se branim.
Zato se prikažite in vam ne bom raztreščil glave.
Na pomoč!
Je kdo tam?
Spravite me ven!
Kaj za vraga, Mac?
To pa je bilo blizu. –Pa še kako, Mac.
Le zakaj? –Ja, ker sem kihnil.
Vem, kaj si storil. –Kaj? –Uspelo mi je.
Res sem se trudila. Še tisto z ritjo sem naredila.
Rekel sem ti, da ne počni tistega z ritjo.
Kaj pa vem. Mogoče je uspelo.
Izgledalo je kot da mu je prišlo v hlače.
Kaj mu je? –Vzburilo ga je.
Res? –Vraga, še jaz sem bil.
Hvala, Jaylen. –Res imaš eko prijazne poteze.
Kaj je "eko prijazna"? –Res majhni boki.
Jaz sem mislil, da misliš njen grmiček.
Ne. Veš, kaj? Tudi to mi je prav.
Mater! –V redu, Jaylen!
Iti moramo. Gremo. –Ja, pojdimo.
ZASEŽENI PREDMETI –Sranje.
Kdo je tam?
Naj mi nekdo pomaga, prosim!
Kaj se je zgodilo? –Kaj pa vem.
Nekdo me je zgrabil od zadaj in me vrgel v shrambo.
Čas za igro, Lonnie.
Zaklenjeni smo.
Ja!
To ga bo razkurilo.
Sranje! –Gremo!
Sranje!
Kaj bomo … Sranje!
Bobby, stvari so se zaostrile. Kaj naj storimo?
Ne vem, samo glejte, da vas ne ustrelijo!
Kako, da nas ne ustrelijo?
Bobby, ti bi moral biti kriminalec.
To že ne more biti tvoj nasvet.
Za kaj si šel sploh sedet, Bobby?
Oropal sem Whole Foods.
To je tvoj zločin? Sedet si šel zaradi kraje 15 $ vredne solate?
Ne, stari, ne poslušaš. Včasih sem dostavljal kokain in travo,
ampak moj podvig z zelenjavo … –Ne!
To pa je bilo vrhunsko!
Govedo hranjeno s travo, ničesar ne veš o piščancu proste reje.
Težko življenje. –Čakaj, Jaylen. Pomiri se.
In vse kmete sem zmlel na trgu –Ne!
Ne boš pojasnjeval. Ti že ne boš … Bob!
Prav, ljudje. –Pozor, vsiljivci. Govori ravnatelj Patowsky.
Vsi izhodi so zaklenjeni. Ne morete pobegniti.
Ne morem verjeti, da bomo umrli zaradi preizkusa mature.
Še pravi izpit ni. –Poslušaj … –Samo iz hiše sem želela.
Mislila sem, da bo zabavno.
Da bomo vlomili v … –Utihni! Utihni že!
Utihni!
Prekleto!
Ves dan govoriš samo o svojih otrocih!
Tokrat ne boš!
Zdaj pa se spravite k sebi. Dobro smo.
V redu smo. Streha. Gremo na streho.
Ko sem hodil sem v šolo, smo tako pobegnili iz nje.
In potem smo skočili na streho osnovne šole. Pridite!
Sem! –Tole je slaba zamisel!
Pazi!
Mojbog!
Prav, nazaj. Poslušajte. –Pa daj no!
Prisežem, da ko sem hodil sem, se ta skok ni zdel tako visok.
Niti slučajno mi ne bo uspelo! Skočim lahko kakšen meter.
Kolena in hrbet imam povsem zdelana zaradi premikanja škatel!
V redu! –Kaj bomo storili? –Poslušajte, imam to!
Recimo da je kakšnih 5 metrov. –Mojbog.
Vzemimo teh 5 metrov in odštejmo tvoj skok 1 metra.
O čem govoriš? –Uporabiti moramo Pitagorov izrek.
Nihče ni poslušal tega. Nihče ne zna narediti tega.
Ne, čakajte. Carrie je rekla, da lahko uporabiš ta izrek,
moraš poznati hipotenuzo. –Samo hipotenuzati moramo.
A na kvadrat plus B na kvadrat, je enako C na kvadrat.
Če poznaš dve stranici, lahko izračunaš tretjo,
kar znaša dva metra.
5 na kvadrat je 25, deljeno z 2 na kvadrat.
Hipotenuzaj! –Koliko je že? –Pride 6.
Ampak ne deliš. Dodati moraš.
Ona je najboljša pri matematiki. –Čakaj, ne. –Hipotenuzaj!
Ne, saj zmoreš! –2 na kvadrat je … Ne vem.
Ne, saj zmoreš.
Mojbog!
Mila! Mojbog!
Si v redu? –Klapa! Ni matematični problem!
Preprost problem iz fizike je. Samo skočite.
Si uporabila hipotenuzo? –Ja, uporabila sem hipotenuzo.
Lahko zdaj že skočite?
Mac, ti si na vrsti. –Ne. –Ja. –Ne.
Mac, ne delaj tega.
Ker ko pomislim na besedo "moški", pomislim nate.
Pomislim, kako ponosen mora biti Little Mac.
Želim, da storiš v čemer si najboljši in bodi sijajen.
Prav. Ja.
Skoči na tisto streho, Mac. –Ja! Prav!
Prav? –Prav! –Imaš to!
Mac prihaja! Umakni se! Gremo, Mac!
Hvala ti, Teddy.
Kadarkoli.
Mac napada!
Mojbog! –Teddy!
Zakaj sem te poslušal? –Sranje!
Tako si prepričljiv! –Oprosti, kolega!
Ej, roko imam mravljinčasto.
Mislim, da sem si jo poškodoval. Prav čudno je!
Ramo ima vse do svojih ust.
Big Mac, oprosti za to. Tisti pekoči piščanec,
malo je dobil krilca.
Moral sem izbrati odprtino in te hlače so še nove.
Mojbog, hujše noči pa še ne!
Zdravo, Teddy.
Hej, srček.
Ne ti meni, "Hej srček".
Vem, kaj se dogaja.
Kaj pa se dogaja?
Pozne ure?
Ta tajnost.
Priznaj že, Teddy. –Kaj naj priznam?
Tako očitno je.
V dvomih si zaradi zaroke.
Ja!
V dvomih?
Vse odkar si me zaprosil, se vedeš čudno.
V dvomih?
Lisa, nisem v dvomih.
V bistvu je ravno nasprotno.
Nisem še bil tako prepričan.
Želim si to.
In opravičujem se.
Opravičujem se, če so stvari zadnje čase bile čudne.
Ampak srček, moraš vedeti, da sem tu.
Trudim se.
Povsem se ženem, vsak dan, vsako noč,
za naju.
Zame in zate.
Zdaj sem v drugačnem svetu, srček.
In ta novi svet me spravlja v stres.
Spravlja me v stres.
Oprosti, ker sem dvomila vate.
Vem, da je ta sprememba kariere velik zalogaj.
Res velik.
Tako velik.
Tako zelo velik.
Ubogi srček.
Ljubim te.
Jaz pa ljubim tebe.
Bo to vse?
Čakajte malo. Nočem jabolčne pite.
Oprostite, težko vas je slišati. Otroka imate v ozadju.
Srček, tiho bodi. Sedi. –Ponovite, prosim.
Kako prosim? –Je ta hamburger dober?
Vas lahko spoštljivo prosim, da utišate otroka?
Kaj ste rekli? –Zapeljite do okna, za božjo …
Sranje!
Ne bo delovalo. Vidim te, Teddy.
Ne deluje.
Teddy Walker za aparatom s sokovi.
Halo? –Sranje! –Teddy Walker!
Vidim, kako me … Zdaj se gledava v oči.
Odpri svoje oči, Teddy. Teddy, pridi sem!
Stewart!
Stewart, si rekel "Teddy"? –Vsaj desetkrat.
Naredi mi uslugo.
Pojdi tja in poskrbi za situacijo na drivu.
In kasneje ti bom dal navodila, ker sem vodja jaz.
Halo? –Samo sekundo. Gospa …
Rekla sem, da nočem pite. –Pravi, da noče pite.
Črtaj pito. –Rekla sem, da nočem pite.
Zapeljite! –Ste me slišali? –Zapeljite do okna!
Prav. –Povej mi, ko zapelje sem,
ker bom otroka na gobec. Bog ne vidi vsega.
Samo povej mi. Hej, povej. Kako gre?
Veš, mislil sem, da so barabe iz Woodbridga vdrle v šolo,
ampak zdaj je vse smiselno.
Našel sem tole
na kraju zločina.
Torej, kaj si storil? Vdrl v moj računalnik?
Ukradel test? –Nismo malce preveč paranoični? –Pa sem?
Stewart, to je plastična vrečka s piščančjim zavojem
in napisom "dokaz", in verjetno je to še tvoja pisava.
Ni ravno obdolžilno, Stew.
Samo naključje, ne?
Verjetno.
Če si ukradel test, bom že izvedel, Teddy.
Sem pošten človek, ki se pošteno preživlja.
Teddy Walker ne goljufa.
Goljufali ste.
Prav vsak od vas. Goljufali ste.
Carrie, to pa so hude obtožbe.
Resno. Mislim, kaj?
Užaljen sem.
Bom vzela na znanje, Teddy.
Kdo bo prevzel odgovornost? –Tudi jaz sem užaljena.
Bobby. Ti si zločinec.
Očitno nisi ravno dober. Sicer ne bi pristal v zaporu.
Si ti zrežiral vse to?
Mislim, zakaj se spravljaš name, me profiliraš?
Samo jaz sem zaprt tu.
Če sem zaprt tu,
kako bi potem lahko bil tam in ukradel test, gdč. Carrie?
Čakaj malo! Ukradli ste test?
Molčala bom, ker ne vem ničesar.
Nič ne vem.
Kajti nisem omenjala nobene kraje testa.
Zadevi bom prišla do dna.
Kdo je ukradel test?
Mac,
bi mi pojasnil, kako si lahko pisal 100%?
Stvar je takšna. Vem, da nisem pisal 100%.
Saj sem nalašč naredil napake.
Pismo!
Hvala ti!
Izdal si nas, Mac! –Izdajalci so prasci.
Ne maram goljufov.
In sovražim dejstvo, da učim v učilnici, polni z goljufi.
Ne maram moških, ki goljufajo.
Ne maram žensk, ki goljufajo.
Niti politike ne. Veste, zakaj? Ker so vsi goljufi!
Ne jém niti Cheetose. Zakaj? Ker me spomnijo na goljufe!
Pa še zdrobljen Cheetos je iste barve kot Trump.
Težko je spravit ta zdrobljen Cheetos z rok.
Pa še hlače ti uniči.
Sprva si mi bil všeč.
Opravila sem z vami. Lahko greste vsi.
Opravila sem z vami. –Kaj?
V redu, Carrie, na povem nekaj.
Če ne dobim mature, se bo izpisal iz srednje šole.
Če jaz ne dobim mature, bom šla v zapor.
Rabim maturo!
Ti moraš samo držati ritnici skupaj. To je vse, kar moraš. V zaporu si.
Ne, rabim maturo. Ne moremo živeti z Randyjevo plačo.
Prosim, ne sili me iti domov. Sovražim svoje otroke.
Ampak sem rada mama.
Blažena sem. Tako blažena.
Carrie, prosim.
Ne morem vse življenje voziti pijance v Carolli.
Glej, niti slučajno nočem čistit sobe v Best Westernu.
Ker vse tisto … Še posebej, če nimajo sobe za dolgo.
Saj veste, zakaj jih imajo. Polne so uporabljenih kondomov.
Prepotenih rjuh. –Kaj nisi tam spoznal svojo mrho?
Poznaš Trino?
Tudi debelo rit ima.
Veste, kaj? Vsi imate žalostne zgodbice,
vendar bi morali pomisliti na to,
preden ste ukradli test.
Poberite se iz moje učilnice.
Saj ni žalostna zgodba.
Ne, želim si popravit življenje. –Naj ti povem malo o Jayju.
Ven!
Poberite se … –Jaz sem bil.
Jaz sem bil.
Ne bodi jezna nanje.
Ja, pogledali so odgovore, vendar ne bi,
če jim jih ne bi dal v naročje.
Prevzemam vso odgovornost. Jaz sem veleum za tem.
Jaz sem zrežiral to. Samo jaz sem bil.
Hvala.
Hvala, Teddy.
Cenim tvojo iskrenost.
Želim samo storiti, kar je prav, Carrie.
Zdaj pa se poberi iz moje učilnice.
Pot pod noge!
Glej, da te kljuka ne zadene tam,
kjer te je ljubi Gospod zapustil.
Mislil sem, da boš upoštevala, če bom rekel vse to.
Ne, ne. Pri meni ni novih priložnosti.
Pri meni že ne. Ne bom te več krila.
Sploh nočeš biti tu. –Hočem biti.
Sploh nočeš biti tu, Teddy! –Ne.
Kar pa se tiče ostalih?
Želim, da dobro premislite, če si sploh res želite to.
Konec pouka.
"Poišči rešitev … "
Nič od tega sranja ne znam. Rabim te.
Rabim tvojo pomoč. –Ne dvigaj mi roke!
Grem v Rainbows, preden zaprejo.
To je nakupovanje iz jeze, Carrie.
O Rainbowsu govorimo, blažena telica. Poceni je.
Teddy, Teddy, Teddy.
Res si butast.
Pojma ni imela, kaj se dogaja, dokler nisi priznal.
Dobro smo jo držali, potem pa je Teddy,
pravi tepec …
Teddy!
Zaslužil si si to.
Šola.
Nismo še imeli takšnega projekta.
No, rad razmišljam izven okvirjev.
Takšen pač sem.
Mislim, da če bodo otroci radi v takšnem okolju,
se bodo radi tudi učili.
Povsem logično. Sama vem, da bi se.
Me veseli, da slišim to.
Če želite, bi vam rad razkazal našo šolo.
Kadarkoli se lahko oglasite, tudi po pouku se lahko.
Imamo tudi kar nekaj večernih programov.
Prav, pokaži mi, kaj znaš.
Kaj imaš zame? Dajmo.
Kaj imaš?
Saj to ni res! Zmagal si. Čestitke.
Ponosna sem, mali.
Ni ravno lepo, da učiteljico premagaš v pokru,
vendar mi je všeč, kako si lepo izračunal verjetnost kupčka.
Zato ti bom to pogledala skozi prste.
Ne pozabi, kaj sem rekla.
Nobenih bližnjic ni. Moraš se povsem potruditi.
Prav? Pokaži malo radosti.
Tako sem ponosna nate.
Zdaj pa uživaj v preostanku dneva.
Mogoče te nekoč peljem v Vegas.
To je bilo res lepo.
Veš …
v mojih časih je bila ta učilnica za učno pomoč.
Še vedno je.
Nudiš učno pomoč?
Učna pomoč je ena mojih področij.
V bistvu je ena mojih najljubših.
Veš, ta mali me veliko spominja name.
Že takrat mi matematika ni šla v šoli.
Razlika je v tem, da nisem imel učiteljice kot si ti,
ki bi mi tako pomagala. –Vem, kaj poskušaš, Teddy.
In priznam,
da je bilo lepo od tebe, da si za vse prevzel krivdo.
Vendar se rad igraš.
Poskušaš zmagati brez vsakega truda.
Moral bi vedeti, da mene ne moreš izigrat. –Pa vem.
V redu? Pa vem.
In obljubim ti, da sem opravil.
Ne bom se več igral.
Pri večerni šoli se gre za nove priložnosti.
In če ne dobim te nove priložnosti, je konec z mano.
Večerna šola je vse, kar imam.
Prosim.
Premislila bom pod enim pogojem.
Karkoli.
Testirati te moramo.
Za spolne bolezni? Saj me ne moti.
Nič nimam proti. Mislim …
Prekleto.
Enkrat je počil kondom, ker sem jajca dal v …
Ne, ti tepec.
Za težave z učenjem.
Nikogar ne zanima o tvojih podvigih z mrhami.
Kakšni so torej rezultati testa, Carrie?
Teddy, težava je …
da si klinično butast.
Vedel sem.
Vedel sem, da je bila to napaka.
Oprosti, samo zafrkavam te.
Daj no, Carrie. –Glej.
Moji sumi so bili točni, in ti, prijatelj, si disleksičen.
V redu.
V redu, to torej pomeni, da imam težave z branjem in pisanjem, ne?
Ja. Ampak imaš tudi diskalkulijo.
Diskalkulijo? Saj ne znam niti črkovati tega.
Bistvu je kot disleksija, ampak pri matematiki.
To imam.
Vedel sem! Zdaj ko to praviš, je vse smiselno.
Če me pelješ v restavracijo in rečeš:
"Teddy, pusti napitnino", jo grem jaz pustiti vsem.
Točno to je! Uspelo nama je! –Nisva še končala.
Prav tako imaš motnjo procesiranja.
Raka na prostati imam?
Niti enkrat se ni dotaknila moje riti.
Rekla sem: "Motnjo procesiranja".
Carrie, če mi ne boš pomagala, potem zapravljava čas.
Pojasni mi, kaj je to.
Če imam motnjo … Mojbog.
Ne procesiram zadeve.
Ničesar od tega sranja nisem procesiral.
Si le en lep, pomešan skupek motenj učenja.
Torej nisem butast?
Samo hecala sem se, ko sem prej rekla to.
Noben dober učitelj ne bo svojim učencem rekel, da so butasti.
Kako popravit to? Poiščiva rešitve.
Za tvoj primer ni zdravila. –Mojbog!
Herpes učenja imam? –Kaj? –Sranje!
Herpes učenja ne obstaja.
Mehurji se že delajo.
Zato, ker poskušam razmišljat!
Hej, Teddy!
Big Mac.
Vodja.
Teddy, tu si! –Teddy! Kaj dogaja?
Učenje na običajen način ne bo dovolj za Teddyja.
Zato bomo malo premešali zadevo.
Teli pa so se vživeli.
Kaj je, Carrie? Zakaj si tu? Zakaj si v ringu? Kaj je?
Teddy, tvoja težava je povezana z osredotočenostjo.
Moj cilj je odstraniti to miselno klepetanje,
da boš dosegel pravilno neobremenjene nevronske poti.
In to ni ring.
Temveč šesterokotnik.
Pa je res.
Zakaj se sezuvaš? Sva na preprogi?
Teddy, kakšen je kvadratni koren od 81?
Kaj?
Sranje! –Kakšen je kvadratni koren od 81?
Ne vem! Kaj počneš?
Carrie! –Kakšen je koren?
Roko mi lomiš! –Dajmo, čistiva nevronske poti.
Nehaj! Ej! –Kaj počneš?
Osredotoči se!
Kvadratni koren, dajmo!
Ne vem! Mojbog!
Zberi se. Teddy, zberi se.
Dajmo, Teddy.
Kako se počutiš danes, Teddy?
Dobro se počutim, Carrie,
ampak ne čutim ravno tega sranja z g. Miyagijem.
Glavno mesto Belgije?
Vaflji? –Kaj? –Beži!
Ne beži mi!
Nikar! Drobcen je!
Kristus! –Glavno mesto Belgije?
Nisem še imel zajtrka. Ne vem!
To ni noben odgovor!
Pretvarjaj se, da si mrtev!
Vrni se sem!
Teddy, osredotoči se. Zberi se.
Dajmo!
Voda je sestavljena iz?
Dajmo, Teddy. Saj znaš, Teddy.
Dežja. –Dežja? –Čakaj, ne! Ne!
Saj vem!
Razmisli. Osredotoči se!
Iz helija! –Ne, ne. –Iz dušika.
Iz dušika, ne?
Bolje, da poveš prav. –Plin je!
Kaj? –Plin je!
Jezus Kristus!
Daj mi odgovor! –Povej!
Daj mi odgovor. Povej mi!
Iz dveh delcev vodika …
in enega delca kisika. –To!
Ponovi! –Saj je rekel. Ne sili ga ponavljati.
Rekel sem, da je iz dveh delcev vodika in enega delca kisika.
Teddy, tako je. Prav si povedal. –Kaj?
To je pravilen odgovor.
Prav sem povedal. –Prav si povedal.
To, to!
Kakšen velik dan za vse!
Ne morem verjeti, da sem res …
Kaj?
Kaj je ta smrad? Kaj je to?
To pa je plin.
Prdnila si mi v obraz, Carrie?
Metan.
V ustih ga imam! Ustnice imam polne tega!
To že ni izobraževanje. To je kemično vojskovanje!
Ti jo pošljem.
Ja.
Theresa, kaj je narobe?
Tako hitro je šlo mimo. Nočem, da se šola konča.
V redu. Lahko greš z mano na kolidž.
Kaj? Šla boš?
Tako sem vesela zate.
Kdaj si se odločila? –Ne smatraj tega napak,
a ko sem se družila z vami, se sem pošteno prestrašila.
Zato mislim, da bom raje nekaj storila iz svojega življenja.
Res čudovito.
Kar vidim te že v ljubki opravi,
z malim krilom, kako hodiš po hodnikih.
Oklepaš se svoje diplomske, in ko prideš v razred,
profesorja povsem osupi, kako dobro je napisana.
In te stisne k sebi in ga lahko čutiš na stegnih.
Ne na spolni način, ampak tudi ne na nedolžen.
In nenavadno izgleda kot Bruno Mars.
Čeprav je povsem akademski, včasih vseeno nosi roza suknjič.
Še vedno greš lahko na kolidž in počneš tudi te druge reči.
Jaz? Na kolidž? Ne. Randy mi ne bi dovolil.
K vragu z Randyjem. Počneš lahko, kar želiš.
Ne poznaš Randyja. –Zakaj mu enostavno ne rečeš:
"Ej, Randy, to bom počela. Sprijazni se."
V redu! Ljudje večerne šole!
Zadnji pouk, zadnja demonstracija.
Carrie, prosim. Nič več učenja. Možgani so že polni.
Želim biti zobni higienik, ne pa Elon Musk ali pa Stephen Hawking.
Prav, Luis. Se povsem strinjam s tabo.
Joj, ne!
Je to še en znanstveni eksperiment?
Ne, praznovanje je, Big Mac!
Ja. Povsem ste garali …
Žal mi je, Bobby. –Je že v redu.
Kasneje si bom naredil straniščni punč.
Slišite vsi glasbo? –Ja. –Pa res.
Veste, kaj? Maturantski večer je.
Ste vi šli na maturanca? –Ne, v domu sem bil.
Res? –Jaz sem imela dojenčka.
To je znamenje.
Kaj? –Ja, garali smo.
Dajmo se sprostiti. Zakaj ne bi šli na maturanca?
Veste, kaj? Konec pouka. Gremo zmigat naše riti!
Gremo na maturanca!
Mojbog! Moraš se ga napiti.
Kaj, hudiča, Theresa?
Že kakšnih 15 minut trobim zunaj.
Ne govori z mano tako.
Tvoja žena sem, ne pa tvoja mami.
In nisem tvoja čistilka.
In ko naredim maturo, bom sledila svojim sanjam
in bom rabila tvojo podporo.
Prav tako želim imeti bolj pogost seks.
In mislim res čuden seks.
Ne samo, da se naredi otroka, temveč 45 minut dolg seks.
Seks kot pri Petdeset odtenkov sive.
Želim, da jo odpreš kot oreh.
Sem bila jasna? –V redu!
Tako mi je žal, srček. Zame si prava rock zvezda.
In po teh tvojih besedah zdaj,
komaj čakam, da bom tvoja porno zvezda.
Prav, ljudje. Nocoj nas tu čaka žur!
Čista mešanica je. Želim, da punč ostane tako.
Vso noč bom preverjal.
Ne, ne …
Oprostite. Ta ples je samo za naše dijake.
To je razred večerne šole in oni so tukajšnji dijaki.
V redu, tehnično gledano imate še vedno pouk,
zato gdč. Carter, prosim, da se vrnete v učilnico.
Pouk bomo zapravili v telovadnici.
Carrie … –Na zabavi.
Zato se mi umakni. –Ne smem dovoliti tega.
Dobro te je. –Zakaj vedno želiš uničit vse?
Samo uživati želimo.
Prav, SŠ Piedmont,
naredite prostor za ekipo večerne šole!
Pazite!
Dajmo vsi.
Gdč. C jim bo pokazala!
Dajmo!
Mojbog!
Pokaži!
Kaj počneš?
V redu! –Gremo, Theresa!
Odpri jo kot oreh!
To ni za mladino, Theresa!
Gremo, T!
Sanje so tiste, ki me še držijo pokonci.
Pri sanjah ni nobenih laži.
Ne glede, kaj bo vzelo, se bom še naprej boril.
Borim se …
Nikoli ne bom zapustil svojih sanj.
To bom izpeljal do konca.
Nihče ne bo nikoli ustavil moje sanje!
Ne nobena puščava ali kača me že ne bosta ustavila.
Me ustavila, niti slučajno.
Čakaj, draga, kdo pazi na otroke?
Sem poskrbela za to.
Ona pa odvrne: "Želim si postati stevardesa."
Vidite?
"Želim si iti od kraja do kraja. Bilo bil kot če bi šla …"
Me vi pamži sploh poslušate?
Veš, Carrie, neverjetna si.
Resno mislim.
Ni bilo učitelja, ki bi tako verjel vame kot si ti.
Teddy, kaj naj rečem?
Toliko si odrasel v tako malem času.
In če boš nadaljeval tako kot smo se učili …
ti dobro kaže.
Samo …
Resnično sem ponosna nate.
Veš, Carrie,
ti zadnji tedni so bili čudoviti.
Mislim, najina kemija … Lahko se reče, da je kar močna.
Jaz sem jo zaznal. Vem, da si jo ti tudi.
Čeprav si ti najini trenutki bili čarobni …
Tepec, gej sem. –Saj se ne igram.
Saj ne pravim, da ne znam znoreti. Ker bi ti pokazal vraga.
Lezbijka sem.
Če želiš biti igralka, tudi prav.
Ne, gej sem. –Ponovi. Ker sem te slišal reči, da si gej.
Gej sem.
Rada imam ženske.
Si prepričana? Ker dobivam povsem drugačno energijo.
Sem kar prepričana. –Mojbog.
Teddy?
Je tista na levi po tvojem okusu?
Tista v oprijeti obleki je. –Sranje, ta je moja.
Hej!
No, tako. –Kaj ti počneš tu?
Kaj počneš na srednješolskemu plesu?
Kaj ti počneš tu, srček? Zakaj si tu?
Ravnatelj Patowsky se zanima za prenovo šole,
zato naju je povabila, da … –Kaj, res?
Dobro odigrano, Stewart.
Se poznata?
Vprašaj Stewarta.
Ja, skupaj sva hodila na srednjo šolo.
Mislim, da sem omenil to na prvem sestanku. –Ne.
Ne, niste.
Teddy, tako sem zmedena.
Zakaj si tu? In kdo je ona?
Lahko pojasnim. Ni tako kot izgleda.
Družil sem se z mladino, oblečen za zunaj,
potem pa sem se spomnil, da sem razgnal žar.
Eksplozija me je dobro odnesla.
In moje vetrobransko steklo …
To me je razburilo glede avta, zavore mi ne delajo,
ker sem se zaletel v …
Ona je gej!
Saj se ne zanima zame!
Zato …
Prekleto. Lisa.
Ne zdaj.
Lisa!
V redu, Lisa. Lisa!
Lisa, mi lahko prosim prisluhneš?
Lisa, prosim! Samo prisluhni mi!
Kaj pa boš rekel, Teddy?
Srednješolski faliranec sem.
V redu? Tista ženska notri, Carrie?
To je moja učiteljica večerne šole.
To sem počel vse večere.
Učil sem se za maturo,
da lahko dobim službo pri Marvinu.
Torej trenutno ne delaš tam?
Ne delam še tam.
Trenutno delam v restavraciji z imenom Krščanski Piščanec,
kjer je piščanec iz nekega razloga krščanski.
Čakaj, Lisa. Naj povem nekaj, preden ga obsojaš.
Ni nek povprečen piščanec. Ni ista hitra prehrana,
ki jo dobiš na tistih malih točkah v soseskah.
Pravi okus ima. Ne vem, če polnijo z injekcijami,
vendar je okus globoko notri.
Kako me poznaš?
Moj črnuh v razredu ves čas govori o tebi.
Rekel je, da si huda, ne pa, da si tako huda.
Teddyjevi sošolci smo. Jaz sem Theresa.
To pa so Jaylen, Mila, Mackenzie in Luis.
Se me spomniš?
Bil sem tisti natakar v restavraciji,
ko je Teddy odtrgal nekaj sramnih dlak
in jih dal v kolaček, da mu ne bi bilo treba plačati.
Zdaj pa sva najboljša prijatelja.
Hvala za to iskrenost.
Iskrenost.
Saj vem …
da je to veliko za sprejeti.
Resno?
A če mi dovoliš pojasniti … –Ne.
Če bi dovolila … –Ne, Teddy.
Dovolj imam tvojih pojasnil.
O vsem si mi lagal.
Zakaj?
Da me očaraš?
Teddy, sama služim svoj denar.
Misliš, da mi je mar, kakšen avto voziš?
Ali pa kakšno uro imaš?
Nisem takšna.
Če misliš, da sem, potem me ne poznaš.
To ni res.
Če me ne poznaš, potem me ne moreš resnično ljubiti.
To ni res, Lisa.
Nikar se ne vračaj nocoj v stanovanje.
Mogoče lahko prespiš pri prijateljici iz večerne šole.
Mogoče bo njej to bolj prišlo prav.
Saj je tako verjetno lažen, ne?
Lisa! Lisa … Lisa!
Skorjo sem dala proč. Tako kot imaš rad.
Hvala, mami.
Saj ne misliš resno izpustiti maturitetni izpit?
Ja.
Mislim, vse to sem počel za Liso.
Čemu bi se trudil, če je ni več ob meni?
Moj ubogi otrok. Grozno mi je.
Gladys, nehaj že ujčkati tega fanta.
Veš, Theodore, odrasel moški si.
Spraviti se moraš k redu. –Vem, oči.
Mislim, praviš, da imaš to disleksijo, diskoglijo …
Diskalkulijo. –Kakorkoli se že reče.
Težava je, da nisi iskren.
Ne krivim jo, da te je dala na čevelj.
Gerald, dovolj!
Veš, mogoče imaš prav.
Mogoče pa si res zaslužim. –Misliš?
Sarkastičen sem bil.
Ti grem pripravit posteljo, dragec.
Želiš, da te pridem pokrit? –Ja, prosim.
Hvala, mami. –Zate vse, dragec.
Spodletelo mi je.
Spodletelo mi je kot očetu.
Da te pride pokrit?
Mojbog, zakaj bi takšen šel na avtobus?
Kaj pa vem. Nima prijateljev.
Kaj pa je narobe?
Krščanski piščanec!
Potrobite enkrat, če obožujete piščanca!
Potrobite dvakrat, če obožujete Gospoda!
Pridite po svojega piščanca, če želite začeti zmagovat.
Ej! Prodana duša!
Kaj? –Prodana duša si.
Brat, poskušam se samo pošteno preživljat. Nehaj težit!
Potem pa pojdi delat na pošto!
Odpelji svojo rit stran. –Kaj? Daj ponovi!
Daj no! Odpelji se že!
Zbudi se, človek.
Videl sem te jesti piščanca, pezde!
Torej smo prišli do te točke, kaj?
Si pa drzneš.
Teddy, glej …
Prišel sem se opravičit.
Pavzo imam.
Nimam časa za to. –Teddy, prosim.
Nimam te kaj poslušat. –Ne, prosim. Prisluhni mi.
Nimam ti kaj reči! –Jaz pa imam tebi.
Kaj pa? –Daj mi 30 sekund. –30 sekund. Začni.
Poslušaj, ko sva bila v srednji šoli, si imel vse, kar sem želel.
Še 28 sekund imaš. –Jaz sem imel lepe ocene.
To je vse kar sem imel. Ti si imel šport, prijatelje, punce.
Jaz sem bil porazen v tem. –20.
Pri 27ih letih so mi ga prvič vrgli na roko.
Zadnjo sekundo imaš, ampak preden grem,
ti želim reči, da je to žalostno. –Ravno to ti pravim.
Briga me. Zakaj mi govoriš to?
Pozno sem šel v spolnost in bil sem obupan in žalosten.
In za to sem krivil tebe.
In zadnjič, ko sem se maščeval,
sem se počutil grozno.
V izobraževanje sem šel, da spreminjam življenja,
ne pa, da jih uničujem.
Sicer pa,
sem Stewartu rekla, da ga bom nalomila,
če se ne bo prišel opravičit.
To je res. Del tega je bilo tudi to. Majhen del.
Dobro. Vesta, kaj?
Cenim ves ta po šolski posebni trenutek.
Ampak sam vem, da sem v redu.
Sem, kjer mi je namenjeno biti.
Tvoja usoda je delati v hitri prehrani poleg striptiz kluba?
Ja.
Če stojim na pravem mestu tega parkirišča,
lahko istočasno vonjam kokosovo maslo in ocvrtega piščanca.
Ne vem za vaju, ampak zame je to zmaga.
Teddy, poslušaj. –Nobenega poslušanja.
Dobro veš, da tako ne bi naredil izpita,
zato mi ne govori zdaj tukaj, da bi bilo drugače.
In ne obnašaj se kot da si ne želiš končno reči,
da sem butast. –Ne, nisi.
Končno lahko rečeš, Stew. Reci. –Teddy.
Veliko stvari si.
Igralec, lažnivec.
Res si majhen. –Obupno glasen tudi.
Ampak nisi butast!
Ta uniforma, ki jo imaš na sebi pa je res butasta.
Obrekujem te! Obrekujem!
Obrekujem te! Grem nazaj delati.
Zdaj pa mi pustita … Kaj počneš, Carrie?
Daj to uniformo s sebe in pojdi pisat izpit! –Ne!
Ne, uporabimo raje besede.
Pridi sem. –Kaj počneš? –Pas ima! Pas ima!
Sleci to uniformo in pojdi pisat izpit!
Takoj nehaj!
Mene bolj boli! –Mojbog! Ne smem se vpletat.
Razprl boš svojo kožo. Odpri svojo rit!
To je bolj stvar črncev, zato nam grem iskat hrano.
Prav! –Poslušaj me! –Prav! –Me poslušaš?
Preveč si garal,
da bi tekal naokoli v prekleto svetim piščančjem kostumu.
V redu? –Ja.
Zdaj pa, da se mi spraviš v avto
in greš pisat izpit,
sicer bom še naprej šla s pasom nad tvojo ritjo.
Tvoja izbira.
Ste pripravljeni? –Vso srečo vsem.
Ja. –Sem že nazaj.
Hej, Carrie.
Teddy! –Teddy je nazaj!
Dobro te je videti, brat. Kako gre, Ted?
Hej, Teddy! –Teddy! Teddy!
To!
Kako gre, kralj? Pridi sem.
Opravimo s tem. –Junak se je vrnil.
Prav, pa smo vsi tu.
Zato se vpišimo v računalnike in razturajmo izpit!
Gremo!
Prav, robot.
Danes se boš klanjal bogu.
Vso srečo vsem!
Dajmo, Teddy.
Pitagorov izrek
Osredotoči se.
Zberi se. Znebi se tega miselnega klepetanja.
Dajmo, osredotoči se.
Osredotoči se.
Bolje, da poveš prav.
Osredotoči se!
To!
V redu, pomirite se vsi. Prav?
Rezultati bodo kmalu vidni na spletu.
Če ste dosegli preko 145 točk, ste naredili.
Prav ima. Če se potrudiš, si za to nagrajen.
Ni potrebe po paniki. –Ej, rezultati so prišli.
Sranje! –Mojbog!
Prestal sem! Dosegel sem 146 točk!
146, Mac! To!
Bravo.
Menedžment, prihajam! –Zaslužil si je.
168!
Izvrstno!
Ne rabim biti več gospodinja!
Naredil sem! –Bobby je naredil!
To, Bobby! –165 točk!
Bravo.
Odhajam na kolidž! –To!
Ponosen sem nate, mala.
Klapa.
Postal bom zobni higienik.
Higienik misli reči.
Zobni higienik bom. –Bravo, dobro zate.
Ste pripravljeni? –Kaj? –Jay je pisal 146 točk!
Jay je pisal velikih 146 točk! Tako kot ti, stari!
To! Zmagali smo! –Ponosna sem na vas.
Kot si rekel. –Koliko imaš? Dajmo, Teddy!
Dajmo, Teddy.
Ne morem. Ne morem preverit.
Izvoli, Carrie. Daj ti preveri zame.
Mojbog. Preveč sem živčen.
Dajmo!
Na ravni genija. –Tako je.
Teddy, žal mi je.
Daj no, Carrie. Ne igrajva se zdaj. Povej rezultat.
Povej, koliko sem pisal. –Ne hecam se.
Nisi naredil.
Pisal sem 117 točk.
Žal mi je, Teddy.
Saj ni važno. Veste, zakaj?
Ker je to majhen poraz za večjo končno zmago.
Ja. –Spet bom šel pisat izpit. –Tako je.
Moraš! –Spet bom šel pisat.
Spet ga boš šel pisat! –Tako je.
Pravim, da ga bom spet šel pisat!
Mojbog, spet ima tisti glas.
Ja, vem. Slišim. –Spet bom šel pisat izpit!
Ste vsi dobili iste številke? –Marv! –Ja? –Nisem naredil.
Nisi naredil izpita?
Ampak ga bom spet šel pisat!
Si se zato oglasil tu?
Spet sem ga nisem naredil. –Ja.
Ampak ga bom spet šel pisat. Še enkrat.
Hej, vidva. Tega zdaj niti slučajno nisem naredi.
Vseboval je cel odsek, ki ga nisem razumel.
Ampak ga bom šel še enkrat pisat.
Si prepričana, da ni preprosto butast?
Prišli so novi rezultati.
Padel sem.
Čakaj malo. Naredil sem.
Kaj si?
178 točk. To je za raven kolidža, ne?
Naredil sem.
Naredil si!
Naredil sem!
Raztural si!
Uspelo mi je!
Pazi hrbet!
Teddy! Teddy! Teddy!
Hvala ti.
Ne služim si tega!
Mi, kot letnik 2018, predstavljamo generacijo,
ki razmišlja vnaprej,
ki spreminja pravila, ki so neustrašni vodje.
Stopimo v prihodnost s samozavestjo in pogumom.
Ko zapustimo ta oder,
to storimo z zavedanjem, da z vero v nas same,
ni nič nemogoče.
Hvala.
Lepe in navdihujoče besede. Hvala, Mikayla.
Zdaj pa, preden zaključimo, sem prepričan, da se sprašujete,
zakaj imamo na odru tudi odrasle dijake.
Kot že veste,
sem inovator.
Posebnež.
Ne igram po …
Zato sem se odločil, da se prvič v zgodovini Piedmonta,
poleg naših maturantov, povabi še tiste iz večerne šole.
Izvolili so svojega govorca, ki bo govoril v imenu vseh.
Z največjim ponosom
vam predstavljam g. Teddyja Walkerja.
Tako je!
Imaš to, Teddy. –Teddy, Teddy …
Naj začnem z nekaj malega o meni.
Sem Teddy Walker, in sem lažnivec.
Več let sem se pretvarjal, da sem nekdo drug.
Nekdo, ki nisem.
In razlog za to je bil, ker sem se sramoval.
Sramoval sem se, da se nisem mogel učiti kot so se moji sošolci.
Sramoval, da nisem zmogel pisat testov.
Sramoval se, da sem se izneveril svoji družini in prijateljem.
Toliko časa in truda sem vložil
v to lažno različico Teddyja Walkerja,
da sem pozabil vrednote, ki pridejo z učenjem v šoli.
Govorim o iskrenosti.
Govorim o sprejetju samega sebe.
In šele, ko sem spoznal svoje čudovite sošolce večerne šole,
in učiteljico, ki je zares verjela vame …
da sem bil zmožen sprejeti pravega sebe.
Da sem glasni igralec s kupico motenj učenja.
Veste,
če ima kdo težave pri uspevanju v prvem poskusu,
potem sem jaz živ dokaz,
da vam lahko uspe v drugo.
Mislim, jaz sem imel ogromno priložnosti.
A sem jih še toliko več zamočil.
Toda uspelo mi je priti na drugo stran.
Mislim, vsem nam je. Kajne, večerna šola? –Res je.
Povsem drži.
Vsi smo dobili novo priložnost.
In moj oči …
Strog je bil z mano. Izrekel stvari.
A jih je izrekel iz ljubezni.
Oči, vem, da nisi mislil resno,
ko si izrekel stvari, ki si jih izrekel takrat.
Včasih si govoril stvari kot so:
"Želim si, da te ne bi nikoli imel."
Ali pa: "Kakšna potrata sperme."
"Kaj bi dal, da bi jo dobil nazaj." Spomnim se teh besed.
Vse te stvari so bili izrečene iz ljubezni, da me žene naprej.
In mislil si, da nisi opravil dobrega dela,
ampak poglej me zdaj!
Vse je mogoče!
Uspelo mi je! –To! –Gremo, Teddy!
Ej, oči! Uspelo mi je!
Rekel sem ti! Kaj sem ti rekel?
V redu.
To!
Ne morem verjet, da sem si vzela prosto za to sranje.
Hvala vam za rože.
Hej! To je bil Teddy.
Kdaj si bila nazadnje zaljubljena?
Jaz delam. Službo imam. Rešujem življenja.
To rada počnem. –Ljubiš svojo službo.
Tukaj je, moj mali pametni, butasti brat.
Tako sem ponosna nate. –Hvala.
Lepo te je videti. –Tudi tebe. –Hvala.
Daj kepico. –Čestitam. –Hvala.
Kako izgledam? Pametno? –Super si. Izgledaj pametno.
Gremo. Pokaži pametni obraz.
Pokaži. –To je to. –Še vedno butast. Všeč mi je.
Tudi prav.
Pokliči me.
Hej.
To je bil lep govor, Teddy.
Prav v takšnega človeka sem se zaljubila.
Potem pa mi dovoli, da se na novo predstavim.
Jaz sem Teddy Walker.
Sem srednješolski faliranec.
Delam v hitri prehrani.
Živim s svojo mamo.
Peljem se z avtobusom.
Ampak bi mi bilo všeč,
povsem bi mi bilo všeč …
če bi šla z mano na zmenek.
Lepo te je spoznati, Teddy Walker.
To bi mi bilo všeč.
Morala boš plačati za vse, ker jaz sem brez ficka.
Se mi je zdelo. –Mislim, povsem brez ficka.
Te jaz krijem.
Fotografirajmo se!
Fotografija večerne šole! –Matura na tri. Ste?
Matura na tri. –Ena, dve, tri!
Matura!
Kaj se dogaja?
Čas je za ples, Stewart.
No, to je moja hiša!
Dokaži!
VEČERNA ŠOLA
Prevod: denycare
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija
Igrali so